"לא פשוט לי לעמוד שוב מעל הקברים הפתוחים, אבל אני יכול להגיד שעושה לי טוב לחשוב שהיינו קרובים שוב, אפילו אם רק לרגע. עושה לי טוב לחשוב שראיתם בפעם האחרונה אור שמש, וזכיתם בפעם האחרונה לנסוע את הדרך הביתה. מאז אותו היום גם אני לא חזרתי לקיבוץ, והיום אנחנו עושים את זה יחד כמשפחה. אני חושב עליכם הרבה, אני אוהב אתכם הרבה ואני מתגעגע אליכם הרבה". כך אמר היום (ד') יהב בירה אל מול קברי הוריו, שתי אחיותיו ודודו.
2 צפייה בגלריה
![יהב בירה, יושבת רבקה בירה (אמם של טל ואורון) ובתיה אופיר בירה (צילום: דוברות קיבוץ בארי) יהב בירה, יושבת רבקה בירה (אמם של טל ואורון) ובתיה אופיר בירה](https://pic1.yitweb.co.il/cdn-cgi/image/f=auto,w=740,q=75/picserver/mynet/crop_images/2024/07/17/HkfByrSO0/HkfByrSO0_0_0_322_357_0_large.jpg)
![יהב בירה, יושבת רבקה בירה (אמם של טל ואורון) ובתיה אופיר בירה (צילום: דוברות קיבוץ בארי) יהב בירה, יושבת רבקה בירה (אמם של טל ואורון) ובתיה אופיר בירה](https://pic1.yitweb.co.il/cdn-cgi/image/f=auto,w=740,q=75/picserver/mynet/crop_images/2024/07/17/HkfByrSO0/HkfByrSO0_0_0_322_357_0_large.jpg)
יהב בירה, יושבת רבקה בירה (אמם של טל ואורון) ובתיה אופיר בירה
(צילום: דוברות קיבוץ בארי)
היום, בזה אחר זה, הובאו לקבורה באדמת בארי בני ובנות משפחת בירה, אשר נרצחו בשבעה באוקטובר ונקברו בקבורה זמנית בבית העלמין במושב חוגלה.
בני הזוג אורון (54) ויסמין (51), הורים מסורים ואוהבים, ובנותיהם תאיר (22) הציירת המחוננת והרגישה שכתבה וניגנה ושרה, ותהל (15) שרק התחילה את החיים, הדריכה בתנועת הנוער העובד והלומד והייתה מצחיקה ורצינית מאוד, נרצחו בביתם במתקפת הטרור של החמאס.
לצידם הובא למנוחות גם אחיו של אורון, טל בירה (62) שאהב לצלם, אסף שעונים עתיקים וחקר את עולם הקולינריה בבישולים ובמאפים מעשה ידיו, ושנרצח בביתו בקיבוץ באותו היום ממש.
מהמשפחה הגרעינית נותר בחיים רק הבן, יהב (20), שהיה מוקף בכל מהלך ההלוויה במאות חברי קיבוץ ובמשפחה המורחבת.
קראו גם:
בתיה אופיר בירה, אחותם של אורון וטל בירה, אמרה: "עדיין, אחרי תשעה חודשים יש יותר שאלות מאשר תשובות. שאלות שלא יניחו לאף אחד מאיתנו לנוח בשלום לעולם. אנחנו נחכה לתשובות כאן, על האדמה הזו יחד אתכם, ובינתיים חושבים עליכם ועושים ככל שביכולתנו באהבה גדולה להביא אתכם למנוחה נכונה.
"עד סוף ימינו נלמד לחיות עם שברון הלב, עם החוסר, האובדן הנורא, עם הידיעה עד כמה גבוה ורחוק יכולתם עוד להמריא. אני מבטיחה שנמצא את הדרך לחיים משמעותיים וטובים בתוך הכאב הבלתי ניתן לריפוי, כשזכרון אהבת החיים שלכם והפקת המירב מהם יוביל אותנו ויעמוד מול עינינו".